![](https://usercontent.one/wp/www.richardhandl.com/wp-content/uploads/2022/02/52-Tellurium.jpg?media=1705937609)
51. Antimon (Sb) <— 52. Tellur (Te) —> 53. Jod (I)
Generella egenskaper
Relativ atommassa: 127,6 u
Utseende: Silverblänkande grå
Fysikaliska egenskaper
Densitet (vid rumstemperatur): 6.24 g/cm3
Densitet (vid smältpunkten): 5.70 g/cm3
Aggregationstillstånd: Fast
Smältpunkt: 722,66 K (450 °C)
Kokpunkt: 1 261 K (990 °C)
Molvolym: 20,46 × 10-6 m3/mol
Smältvärme: 17,49 kJ/mol
Ångbildningsvärme: 52,55 kJ/mol
Molär värmekapacitet: 25.73 J/(mol·K)
Atomära egenskaper
Atomradie: 140 (123) pm
Kovalent radie: 135 pm
van der Waalsradie: 206 pm
Elektronkonfiguration
Elektronkonfiguration: [Kr] 4d10 5s2 5p4
e− per skal: 2, 8, 18, 18, 6
Kemiska egenskaper
Oxidationstillstånd: −2, −1, 0, +1, +2, +3, +4, +5, +6
Oxider (basicitet): (mild syra)
Elektronegativitet (Paulingskalan): 2,1
Elektronegativitet (Allenskalan):
Normalpotential:
Diverse
Kristallstruktur: Hexagonal
Ljudhastighet: 2610 m/s (at 20 °C)
Termisk expansion: 18 µm/(m⋅K) (at r.t.)
Värmeledningsförmåga: 1.97–3.38 W/(m⋅K)
Elektrisk konduktivitet: 200 A/(V × m)
Magnetism: Diamagnetisk
Magnetisk susceptibilitet: −39.5×10−6 cm3/mol (298 K)
Youngs modul: 43 GPa
Skjuvmodul: 16 GPa
Bulks modul: 65 GPa
Mohs hårdhet: 2,25
Brinells hårdhet: 180–270 MPa
Identifikation
CAS-nummer: 13494-80-9
Historia
Namnursprung: after Roman Tellus, deity of the Earth
Upptäckt: Franz-Joseph Müller von Reichenstein (1782)
Första isolation: Martin Heinrich Klaproth
Isotoper
Isotop | Förekomst | Halveringstid (t1/2) | Sönderfall | Sönderfallsprodukt |
---|---|---|---|---|
120Te | 0.09% | Stabil | ||
121Te | {syn} | 16.78 d | ε | 121Sb |
122Te | 2.55% | Stabil | ||
123Te | 0.89% | Stabil | ||
124Te | 4.74% | Stabil | ||
125Te | 7.07% | Stabil | ||
126Te | 18.84% | Stabil | ||
127Te | {syn} | 9.35 h | β− | 127I |
128Te | 31.74% | 2.2×1024 y | β−β− | 128Xe |
129Te | {syn} | 69.6 min | β− | 129I |
130Te | 34.08% | 7.9×1020 y | β−β− | 130Xe |
https://en.wikipedia.org/wiki/Isotopes_of_tellurium
Tellur
Tellur är ett halvmetalliskt grundämne som tillhör kalkogenerna. Tellur har kemiskt tecken Te och atomnumret 52.
Historia
Tellur upptäcktes i Transsylvanien (i dag en del av Rumänien) 1782 av Franz-Joseph Müller von Reichenstein i ett mineral som innehöll både guld och tellur. Ren tellur framställdes först av Martin Heinrich Klaproth som namngav det nya ämnet 1798 efter det latinska ordet för ”jord”, tellus.
Egenskaper
Tellur är en glänsande, silvervit och spröd kristallin halvmetall. Den är olöslig i vatten och organiska lösningsmedel som bensen och koldisulfid. Tellurföreningar är i allmänhet giftiga och saknar naturlig biologisk roll.
Kemiskt påminner tellur mycket om svavel och selen men har mera utpräglad metallkaraktär.
Förekomst och framställning
Naturligt förekommer tellur i jordskorpan med ca 0,002 g/ton, i såväl gedigen form som i tellurider i guldmineral.
Metallen framställs främst ur anodslam, en biprodukt vid raffinering av koppar. Tellur kan också framställas genom att lösa tellurdioxid i natriumhydroxidlösning följt av elektrolys.
Världens årliga tellurproduktion uppskattas till 215 ton (2015).
Produktion i Sverige
Sveriges tellurproduktion år 2016 var 33 ton. Metallen bryts tillsammans med guld i Kankberg i Skellefteå kommun.
Användning
År 2016 gick 40 % av världens tellurkonsumtion till produktion av solceller bestående av halvledaren kadmiumtellurid (CdTe). Tellur används även som legeringstillsats till stål, koppar och bly. Ämnet ingår i lagringslagret i CD-RW- och DVD-RW-skivor. Det kan även användas vid färgning av porslin och som vulkaniseringsmedel för gummi.
Marknad
Från år 2012 till 2016 sjönk priset från 150 till 34 dollar/kilogram.
![](https://usercontent.one/wp/www.richardhandl.com/wp-content/uploads/2022/02/Halsofarlig-Varning-1.png?media=1705937609)
H-fraser | H317, H332, H360, H412 |
---|---|
P-fraser | P201, P202, P261, P271, P272, P273, P280, P302 + P352, P304 + P340 + P312, P308 + P313, P333 + P313, P363, P405, P501 |
http://www.periodicvideos.com/
Kommentarer